![](/storage/P0SrIi9Q7W5EDqo974wf38QysayWie-meta0KDQsNCx0LrQvl_Qn9C+0L3QvtCy0LvQtdC90L3Rj1_RgdGC0YDQvtC60YNf0L3QsF_Qv9C+0LTQsNC90L3Rj1_Qt9Cw0Y_QstC4X9C_0YDQvl_RgdGC0Y_Qs9C90LXQvdC90Y9f0LLQuNGC0YDQsNGCX9C90LAuanBn-.jpg)
Поновлення строку на подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу через призму електронного судочинства. Огляд судової практики
У постанові Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 по справі № 922/4736/23 (https://tinyurl.com/prkztdp) зазначено, що враховуючи, що справа розглядалася в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, рішення суду від 11.01.2024 доставлено до електронного кабінету представника позивача у суботу (13.01.2024 о 00:43 годині), то вважається, що воно вручене позивачу 15.01.2024, а із заявою про ухвалення додаткового рішення позивач звернувся у максимально короткий строк після отримання копії судового рішення, а саме 18.01.2024, разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів скаржника та наявність правових підстав для поновлення строку для подання доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу.
Обставини справи
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.01.2024 у справі №922/4736/23 в задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку відмовлено; клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат залишено без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Згідно зі штампом реєстрації вихідної кореспонденції Господарського суду Харківської області, що міститься на зворотному боці останнього аркуша рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2024 у справі №922/4736/23 вбачається, що копія вказаного рішення направлена сторонам засобами поштового зв`язку 15.01.2024.
За інформацією АТ "Укрпошта" поштове відправлення копії рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2024 у справі №922/4736/23, що надсилалося позивачу за штрихкодовим ідентифікатором 0600243541619, передане до відділення поштового зв`язку для пересилання 16.01.2024, на п`ятий день після ухвалення судового рішення.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2024 у справі №922/4736/23 доставлене до Електронного кабінету представника позивача 13.01.2024 о 00:43 годині (субота).
Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє (ч. 7 ст. 242 ГПК України).
Оскільки рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2024 у справі №922/4736/23 доставлено до електронного кабінету представника позивача у суботу, то, з огляду на зазначені вище приписи законодавства, вважається, що воно вручене позивачу 15.01.2024.
Тобто, позивач із заявою про ухвалення додаткового рішення звернувся у максимально короткий строк після того, як дізнався про результати розгляду справи, саме через 3 дні.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №922/376/20, оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини восьмої статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. У такому разі підлягає застосуванню інша вимога частини восьмої статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Отже, як у випадку відсутності проведення судових дебатів у справах загального провадження, що зумовлено залишенням позову без розгляду за відповідною заявою позивача, поданою до початку розгляду цієї справи по суті, або у випадку закриття провадження у справі на стадії підготовчого провадження, тобто до початку розгляду справи по суті, так і у випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, відповідач має дотримуватися встановленого п. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України 5-денного строку для здійснення заяви про розподіл судових витрат та доказів здійснення таких витрат, а в разі його порушення належним чином обґрунтувати поважність причин його пропуску (такий висновок викладено, у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №918/853/20).
У постанові Верховного Суду від 19.06.2020 у справі №826/24815/15 зазначено, зокрема, оскільки розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, це об`єктивно унеможливило звернення представника із заявою про відшкодування судових витрат у 5-денний строк.
На підставі викладеного, враховуючи, що справа №922/4736/23 розглядалася в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2024 у справі №922/4736/23 є таким, що вручене позивачу 15.01.2024, а із заявою про ухвалення додаткового рішення позивач звернувся у максимально короткий строк після отримання копії судового рішення, а саме 18.01.2024, разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів скаржника та наявність правових підстав для поновлення строку для подання доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу.
У той же час, судова колегія вважає необґрунтованими доводи суду першої інстанції, що позивач, відповідно до ч. 3 ст. 252 ГПК України, мав право вчинити відповідні процесуальні дії протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, оскільки порядок надання доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу визначений саме ч. 8 ст. 129 ГПК України, яка і підлягає застосуванню у даному випадку. Суд самостійно не вправі змінювати строки, які встановлені нормами процесуального законодавства.
Враховуючи зазначене вище, а також вищевикладені висновки Верховного Суду, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення стоку для подання доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу, та вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для залишення без розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.
Пропонуємо Вашій увазі декілька цікавих публікацій лектора:
Електронний суд у кримінальному процесі https://tinyurl.com/3426zjry
Як вплинув карантин і воєнний стан на процесуальні строки та позовну давність у господарському процесі? https://tinyurl.com/28acfk2e
На найближчі заходи лектора можна зареєструватись за посиланнями:
Майстер-клас «Електронний суд для початківців». https://tinyurl.com/3zu7h9p5
Вебінар «Електронні докази і тенденції судової практики. Захід для адвокатів Донецької області» https://tinyurl.com/yc6w4v3h