![](/storage/dehsxFUwwPkPj8joFmY54OxqIFYdIW-meta0JTQsNC50LTQttC10YHRgl_Qv9GA0LDQstC+0LLQuNGFX9C_0L7Qt9C40YbRltC5X9CS0LXRgNGF0L7QstC90L7Qs9C+X9Ch0YPQtNGDX9C_0YDQvl_QstGB0YLQsNC90L7QstC70LXQvdC90Y9f0YTQsNC60YLRgy5qcGc=-.jpg)
У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір’ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду
Огляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 641/8921/21
Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).
Позов про визнання батьківства може бути пред’явлений матір’ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред’явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (частина третя статті 128 СК України).
У справі, позивач ОСОБА_1, як матір дитини ОСОБА_5, має право звернутися з позовом про визнання батьківства.
Доводи касаційної скарги з урахуванням меж касаційного перегляду не свідчать про те, що суди порушили норми матеріального та процесуального права, тому колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені судові рішення залишити без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
Джерело: https://tinyurl.com/y648ep4p
Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи
Огляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2024 року у справі № 672/915/23
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина – містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою батьківства.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір’ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.
Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі належної оцінки сукупності зібраних у справі доказів, зокрема, показань свідків, письмових доказів, свідоцтв та актових записів про народження; копій фотознімків, виписки з банківського рахунку позивача, на який ОСОБА_6 переказувалися кошти на утримання дітей; скриншотами переписки ОСОБА_6 із дітьми, установив, що позивачем надано достатню кількість доказів, які свідчать про визнання ОСОБА_6, який помер, за життя батьківства щодо доньки і сина.
Отже, правильними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій, за встановлених обставин, щодо доведеності позовної вимоги про встановлення факту батьківства ОСОБА_6 щодо доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8, оскільки за життя він визнавав дітей своїми сином і дочкою та спільно проживав з ними однією сім’єю з дня їх народження до дня своєї смерті.
Джерело: https://tinyurl.com/bddvnxnu
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них
Огляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 червня 2024 року у справі № 759/19076/22
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина – містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.
У справі позивачка не довела тих обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, та відповідно до статей 12, 13 ЦПК України не підтвердила зазначені нею обставини відповідними доказами, передбаченими статтями 76-88 ЦПК України, зокрема не надала належних і допустимих доказів на підтвердження родинних зв’язків із ОСОБА_2, який помер.
Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, стосуються переоцінки доказів, оцінка яких надана судами попередніх інстанцій як судом факту, а суд касаційної інстанції як суд права позбавлений повноважень встановлювати фактичні обставини справи, досліджувати докази та надавати їм оцінку (зокрема і ті, що подані до апеляційного суду після судового розгляду в апеляційній інстанції).
Джерело: https://tinyurl.com/bdf5m2ey
Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи у справах про встановлення батьківства є лише одним із засобів доказування, який підлягає оцінці у сукупності із іншими доказами у справі
Огляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня2024 року у справі № 367/4662/22
Обставини, що входять до предмету доказування, можуть встановлюватися такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
У справі, суди не звернули уваги на те, що висновок судової молекулярно-генетичної експертизи у справах про встановлення батьківства є лише одним із засобів доказування, який підлягає оцінці у сукупності із іншими доказами у справі. У разі відсутності висновку судової молекулярно-генетичної експертизи не виключається встановлення батьківства на підставі інших доказів.
Суди не надали оцінки показанням відповідача, не врахували, що відповідач у письмових поясненнях визнавав факт спільного проживання з 2005 року ОСОБА_27 та ОСОБА_8.
Поза увагою судів залишилось те, що у березні 2021 року ОСОБА_5 зверталася із заявою про встановлення факту батьківства та ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 березня 2021 року у справі № 367/2216/21 відкрито провадження. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 листопада 2021 року заяву ОСОБА_5 про встановлення факту батьківства залишено без розгляду у зв`язку із неявкою заявника у судове засідання.
За таких обставин суди зробили передчасний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.
Джерело: https://tinyurl.com/nhkrpcub